Koszta-család

A Szolnoki Apostoli Magyar Királyság uralkodó családja.

I. Péter
2013-ban, az atomkatasztrófa idején a városban egy veterán francia idegenlégiós, Koszta Péter (1975-2022†) ezredes tartózkodott, akit a háborús fenyegetettségre hivatkozva a honvédség kötelékében újraaktiváltak és a város polgárőrségének, illetve helyőrségének parancsnokává neveztek ki.

A Garai puccsot követően Koszta Péter megtagadta a debreceni puccsista kormánynak való hűségfogadást, ugyanakkor a Nyíregyházán létrejött második vészhelyzeti kormányt is elutasította, kiűzve a városból a köztársaságpárti lojalistákat és a hozzá hűséges katonai klikkel diktatúrát épített ki.

Amikor 2016-ben az északi ellenkormány végleg megdőlni látszott, Koszta Péter mindenki meglepetésére, 2017. január 1-én királlyá koronáztatta magát, ezzel kinevezve magát az újjászületett Magyar Királyság jogos utódjának, illetve országos szinten a katolikus hit védelmezőjének.

Utóbbi azért is vált fontossá, mivel az esztergomi érsek ökumenikus zsinatja, illetve a Garai Tibor által előmozdított keleti egyházegyesítő programmal Szolnok maradt az egyetlen tisztán a katolikus vallást pártoló nagyhatalom a térségben. Ennek jegyében sok katolikus menekült érkezett az ország területére.

Ezt a lépést sokan banálisnak és nevetségesnek tartották, de Koszta Péter fáradhatatlanul vetette bele magát a monarchista rendszer stabilizálásába, melyben két fia is segítségére volt. Az idősebbik, Dávid a hadsereg fejeként, míg a fiatalabbik, Imre a hevenyészve összeállított titkosszolgálatot szervezte félelmetes titkosrendőrséggé.

A család címere a gólya lett, mely az Afrikából való hazatérést és az új élet születését szimbolizálta.

Koszta Péter fontos reformjai közé tartozott, hogy katonatársaiból egy új földbirtokos réteg kiépítésébe kezdett a kiürült északi határterületeken, ezekből alakultak ki 2033-ra az óriási befolyással bíró marhabárók. Ugyanakkor megkezdte a katonaparasztok letelepítését. A hadseregben szolgálatot letöltött katonákat állami támogatással és pár éves adómentességgel kezdték el letelepíteni a Tisza mentén, létrehozva ezzel egy gyorsan mozgósítható földműves réteget, mely a későbbiekben kiemelt fontosságra tett szert.

2022. február 6-án, hosszan tartó betegség után elhunyt.

Dávid koronaherceg
A "Fehér Gólya", a "sosemvolt király" (1995-2022†) koronázatlan, alig pár hónapos uralkodása miatt ugyan sok mindent nem ért el, de a nép szívébe zárta. Legfontosabb sikere az volt, hogy elérte a Garai halála után Debrecent meggyengültnek vélő szegedi olajbáróknál, hogy kezdjenek el olajat szállítani Szolnokra, kiváltva ezzel a Viharsarok katasztrófába torkolló debreceni invázióját.

2022. májusában, nem sokkal a kardosi katasztrófát és a keleti köztársaság felbomlását követően Dávid merénylet áldozata lett. Egy nagygyűlésen beszédet intézett volna, a szószéke alatt pedig ismeretlen tettesek pokolgépet robbantottak, mely végzett a koronázatlan királlyal és számos fontos politikai személyiséggel. Három fia maradt utána.

Péter (2014-): Ugyan II. Péter néven a 2022-es év hátralévő részében királyként tekintettek rá, még az év vége előtt nagybátyja javára lemondott a trónról, azon az alapon, hogy a királyságot mindig a legrátermettebb és legerősebb családtagnak kell átvennie. Ezt követően a Dunántúlra utazott az Imre által neki adott életjáradékkal, majd nem sokkal nagykorúvá válását követően Debrecenbe költözött. Aktívan politizál, mint nagybátyja demokratikus ellenzéke, azon az alapon, hogy apja nem külső merénylet áldozatává vált, hanem belső puccsban gyilkolták meg, őt pedig kényszerítették a korona feladására.

Lajos (2015-): A nagybátyja által kapott életjáradékból nyugatra utazott. Jelenleg Burgenland területén tartózkodik édesanyjával, ahol jelenleg a hírek alapján cégvezető.

Máté (2017-?): Miután megkapta az életjáradékot, nyomtalanul eltűnt, még testvérei és édesanyja sem tudnak róla semmit.

Régensként
A "Fekete Gólya" (1997-) már régensként is megmutatta, mivel érdemelte ki baljóslatú becenevét. A bátyja halálát követő zavargásokat, majd a belőlük felfakadó forradalmat, melyet az utókor "májusi lázadásként" nevezett el, a titkosrendőrség segítségével még a kirobbanása előtt gyakorlatilag "lefejezett", majd az emiatt rendezetlenül, csupán gócpontokra szétszakadva kirobbanó harcokat addig odázta, míg vidékről be nem értek a nemesi felkelés vezette katonaparasztok ezrei, akiknek a segítségével végül leverte a lázadást.

Azonban az ezt követő tiszai mészárlás volt az, ami megismertette nevét a szélesebb közönséggel, egyúttal pedig intő példaként tornyosult minden ellenfele fölé. Számos debrecen-párti felkelő, járművek híján a folyóba vetette magát, amikor nyilvánvalóvá vált: a forradalom elveszett. Ezek úszva próbáltak meg a biztonságot jelentő túlpartra jutni, azonban a szolnoki oldalon felállított géppuskaállásokból tüzet nyitottak rájuk, több tucatnyi, az életéért úszó embert a folyóba ölve. A felszínen maradt, látszólag élettelen testekre ezután több célzott lövést is leadtak, hogy a tetszhalottakat és az ájult sérülteket kivégezzék. A kihalászásukra kísérletet sem tettek, több tucatnyi hullát hagytak leúszni a Tiszán Szegedig, ezzel üzenetet küldve egész Magyarországnak: az Apostoli Magyar Királyság túlélte a válságot, a rendszer működik, árulóira pedig csak ez a sors vár.

Királyként
Megkoronázását követően I. Imre apja korábbi, abszolutista rendszerének megreformálásába kezdett. Több jogot engedve a vidéki önkormányzatoknak, például engedélyezte a katonaparasztok kommunáinak a szabad tisztválasztást, valamint létrehozott egy kétkamarás parlamenti rendszert.

2024-ben meghirdette, hogy a közvetlen az vörös fenyegetést meg kell szüntetni. A háborút hamarosan megnyerte, északra tolva a Királyság érdekszféráját és megerősítve annak ipari kapacitását.

Két fia van, Péter (2018-) és István (2021-).