A Szőlőhegy ostroma (2022)

A rutén válság tetőpontja, ahol a Svoboda-mozgalom vezette rutén támadás végleg megtört.

Előzmények
2013-ban Kárpátalja nagyjából érintetlen maradt az atomfegyverek által. Nem tudni sokat a régió történetéről 2013 és 2022 között. A határ le volt zárva, tehát valamiféle egységes védelmi politikának lennie kellett, azonban mindennemű érintkezési kísérlet a határon összetűzésben végződött. Később a menekültek meséltek róla, hogy létrejött egy egységes rutén kormány Ungváron, amit erős magyarellenesség és izolációs politika jellemzett. A nagyobb városok és a katonai körzetek kivételével azonban sehol sem tudtak teljes hatalmat gyakorolni, független önkormányzatok és bűnbandák gyakorolták ott a hatalmat.

Úton a háború felé
2022-ben, amikor a Garai blokk az összeomlás felé indult Debrecenben, furcsa jelenségek kezdték el terrorizálni a lakosságot. Először csak a hegyvidéki falvakban jelezték, hogy furcsa fényeket látnak mozogni a hegycsúcsok körül, illetve a vadonból furcsa zajokat lehetett hallani. Aztán egyre közelebb és közelebb merészkedtek a településekhez. A házak körül járkáltak, az utcákon pedig ismeretlen árnyak randalíroztak, amiket senki sem tudott megfigyelni. Hamarosan bekövetkeztek az első eltűnések.

Egész falvak törlődtek el a térképről pár nap alatt, ahogy az árnyak előtörtek a hegyek közül és egyre lejjebb és lejjebb húzódtak az alföldek felé. Az állatvilág is veszélyessé vált. Torz farkasok és nagymacskák lepték el a vadont, egyes addig békésnek hitt vidékeken pedig mindennapossá váltak a támadások. Az ukrán biztonsági erők azonnal mozgósítottak, hogy megvédjék a lakosságot a "démonoktól", azonban csak annyit értek el hogy több száz tapasztalatlan katona veszett el a már korrumpált vidéken, bármiféle eredmény nélkül.

Az első összecsapások
Az első összetűzések az egykori ukrán-magyar határon 2022 őszén következtek be, amikor az ukrán határőrség a magyar kollégáik szeme láttára elkezdte lelövöldözni a határon átmenekülni akaró civileket. A magyar határőrök nem avatkoztak bele az atrocitásokba, azonban kis idő kellett hozzá hogy őket is belerángassák a konfliktusba. Néhány menekült a teljes lezárás ellenére is átjutott és ekkor kezdtek el szállingózni a hírek arról, hogy mi is folyik a hegyek között. Az első és utolsó hivatalos kapcsolatfelvétel az Ungvárban székelő kormánnyal az volt, amikor felszólították a Bereg regnáló parancsnokát arra, hogy adja át a szökevényeket, különben katonai válaszcsapást helyeznek kilátásba. Miután ezt megtagadta, az ukrán védelmi erők teljes erejű támadást indítottak Beregsurány ellen, amit a pihent magyar őrség könnyedén visszavert.

A támadás összeomlott, a fegyvertelen maradt határőrök pedig felszerelésüket eldobálva a magyar állások felé tódultak, hogy megadják magukat. Az ungvári kormány egy héten belül összeomlott, helyét a romjain maradt apró frakciók vették át. Harcolva a terjeszkedő rendellenes Zóna teremtényei ellen, vagy készülve a még érintetlen magyar területekre történő áttörésre.

Óriási menekülthullám indult meg a magyar határ felé, amire már Debrecenből is felfigyeltek. Nem engedhettek át senkit, az élelemforrások túlságosan szűkösek lettek a 2022-es földreformot követően, ami tönkretette a Debrecen környéki mezőgazdaságot.

Azonban ez nem állította meg az inváziót, 2022/23 telén egy, az ukrán Svoboda-mozgalom nevű, paramilitáris szervezet által összefogott, szervezett támadás indult a határ ellen. Az incidens csak a Rutén válság néven vált ismertté.

A Hegy
A Rutén válság során a tarpai szőlőhegy erődítményként és tüzérségi megfigyelőállásként működött a magyar csapatok számára, ami létfontosságúvá tette a megtartását. A Svoboda által vezetett rutén inváziós erő nem tudott teljes hatékonysággal működni a folyamatos tüzérségi csapások hatására, így a Hegy bevétele elsőrendű cél lett.

Az ostrom
2022 december elejére bekerítették a Hegyet, melyen a Határőrség felfegyverzett csapatai mellett helyi önkéntesek, illetve a lengyel Bem-légió bizonyos egységei is beásták magukat.

A három héten át tartó ostrom hóban és fagyban zajlott le, miközben az ukránok folyamatosan feljebb és feljebb tolták a maroknyi védőt a hegytető irányába. A csata véres volt, a védőknek legalább a fele meghalt a harcokban, vagy a rossz egészségügyi ellátás és a fagy következtében.

23 napos ostromot követően a Tivadarnál újraszerveződött honvédelmi egységek, Tildy Zoltán őrnagy parancsnoksága alatt ellencsapást indítottak. A lengyel NATO-csapatok vezette offenzíva összeomlasztotta a meggyengült ukrán arcvonalat, a széteső frontvonalon tömegével adták meg magukat a rutének.

Utóhatások
A Svobodát teljesen felszámolták az ütközet után, életben maradt tagjaikat a csatát követően felkutatták és likvidálták. A hegyen később emlékművet emeltek, mára nemzeti kegyhely.

A kőbányában egy harckocsi roncsai találhatóak, amit az utolsó roham során gyújtottak fel a hegy védői. Nehezen megközelíthető, ezért nem tudták sem elvontatni, sem szétszedni.