Szigetvári Őrgrófság

Egy fanatikus, keresztény lovagkultusz köré épült autonóm állam, amely szentként tiszteli a hős várvédő Zrínyi Miklós horvát bánt.

Történelem
Az Uradalom már Somogyország létrejöttekor létezett valamilyen formában.

Egy magát III. Zrínyi Miklós grófnak tituláló katona irányítása alatt szerveződött meg, aki fanatikusan rajongott a hős várkapitányért és a róla szóló eposzért, a "Szigeti veszedelem"-ért. Amikor idősebb Kiss Béla csapatai bevonultak a területre, a gróf tárt karokkal fogadta őket és hűséget esküdött a juntának, amiért Kiss hatalmában meghagyta és egyfajta autonóm közösségként kezelte a "Keleti őrgrófságot", mint a Pécs visszaszerzésére indított expedíciók legfontosabb bázisát.

Fanatizálódás
A kultusz kezdetben mérsékelt volt, azonban ahogy az évek teltek és sorra szerezték vissza az elvadult baranyai területeket, úgy az őrgróf feltétlen hívei egyre inkább fanatikusak lettek. A csapatokat hamarosan plébánosok vezették csatába, akik mint valami szentírást idézték a "Szigeti veszedelem" sorait a harcba induló harcosoknak, akik szedett-vedett fegyvereikkel harcoltak a mocsarak megtisztításáért.

Nem kellett hozzá sok idő, hogy vallásos áhítattal eltelt öncsonkítások és más, ehhez hasonló szakrális próbák terjedjenek el a hívek között, amiket bár Zrínyi nem támogatott, de sohasem emelte fel ellene a szavát.

Kiss bukása után
Kaposvár bukása és a Szenátus megszerveződését követő zavaros időket kihasználva az őrgróf figyelme nyugat felé fordult, ahol könnyen megszerezhető területeket remélt és talált, bekebelezve számos kisebb frakciót és közösséget. Ezt hol katonai, hol diplomáciai úton érte el, miután magának a Szenátusnak is foglalkoznia kellett az ügyével.

2030-ban hivatalosan is őrgrófi rangot kapott és autonóm államként ténylegesen megszervezésre került a Szigetvári Őrgrófság, aminek korlátlan egyeduralkodójává vált. A Szenátus békítő adományai hatására feladta nyugati terjeszkedési politikáját és az azóta eltelt időszakban ismét kelet felé folytat terjeszkedő expedíciókat.