Budapest

A nemzet temetője, másfél millió ember koporsója. Az atomháború idején több honvédségi és NATO-egység tartózkodott a városban. Ezek a "hat perc" alatt irányították, és úgy-ahogy kontrollálták az emberek Metróba való lejutását.

A város két atomtalálatot kapott. A két atomfegyvert valószínűleg egy, az Atlanti-óceánon járőröző ballisztikus atom-tengeralattjáróról indították.
 * Az első detonáció 47 másodperccel a hatperces "vészhelyzeti procedúra" befejeződése után következett be. Helyszíne: 300 méterrel a Szentendrei-sziget déli csúcsa fölött.
 * A második detonáció 72 másodperccel a "vészhelyzeti procedúra" vége után, 750 méteres magasságban, 4 kilométerre délre a Budaörsi repülőtértől következett be.

A Duna felett átívelő hidak közül a robbanások közvetlen erejétől a Megyeri és az Újpesti vasúti híd dőlt össze. A többi súlyos károkat szenvedett, és 2033-ra a Petőfi, a Szabadság és az Erzsébet hidak kivételével kettészakadtak.

A város külső területeit, elsősorban a XVI., XVII., XVIII. és XXIII. kerületek kevés károsodás érte, így az ott lakók, viszonylag könnyen el tudtak menekülni Kecskemét, illetve Szolnok irányába. Csepel, illetve a beljebb lévő kerületek lakói azonban bent rekedtek a városban, és mivel a metróvonalak is túl messze voltak, az atomcsapást követő második hét végére csaknem 90%-ossá vált a mortalitási arány.

A város 2033-ra átadta magát az enyészetnek. A sugárzás miatt változatos mutációk léptek fel az élővilágban. Magyarország nagy része számára a város, mivel az egyetlen olyan hely volt, ami nukleáris találatot kapott, a "nemzet temetőjévé" vált, így morális tabuvá vált a romok esetleges kifosztása.